Älkää liikkuko.
Jotkin pukujuhlat tai vastaavat.
Koulun varainkeruutilaisuus.
Uhri on takaterassilla.
- Onko todistajia? - Montakin. Selvyyttä ei silti ole.
Onko paikka sotkettu?
Hän oli jo kuollut, kun saavuimme.
Voi hyvä luoja.
- Äitien lisäksi isätkin olivat siinä. - Varainkeruujuhlat ovat sellaisia.
- Rikkautta pitää todistella. - Se on raakaa.
Alkoholia ja naisia, jotka eivät unohda mitään.
Kuin kaunan kantamisen olympialaiset.
On seksismiä syyttää aina naisia.
Kaiken alku oli se tapaus koulun tutustumispäivänä.
Ja tapauksen taustalla vaikutti Madeline Mackenzie.
Ei ole mitään jännitettävää. Sisaresikin piti koulusta.
Sinun pitäisi olla innoissasi. Tiedätkö miksi?
Tämä on loppuelämäsi ensimmäinen päivä.
- Jos niin sanot, nainen. - En pidä tuosta äänensävystä.
Voisitko panna musiikin pienemmälle?
Kiitos.
- Helvetin... - Perkele!
- Chloe Adeline Mackenzie! - Ajattelit samaa.
Koska pelästyin. Tiedätkö, miten teinit kuolevat?
Tuolla tavalla. Nuori neiti edessäni ajaa autoa ja tekstaa samaan aikaan.
Sinä vielä kuolet! Tämä on... Tulen kohta takaisin.
He ovat mennyttä.
- Anteeksi. Sinun on lopetettava. - Äiti?
Abigail, mitä sinä teet? Sinun piti mennä bussilla.
- Kaveri tuli hakemaan. - Tiedät mielipiteeni tekstailusta.
Se on pahempaa kuin juominen ja ajaminen. Tule ulos sieltä.
Enkä tule. Kouluun on matkaa kolme korttelia.
Jos vielä ajat ja tekstailet, etsin äitisi ja heitän häntä puhelimella.
Jos hän ei olisi kaatunut, kukaan ei ehkä olisi kuollut.
- Auts. - Sattuiko sinuun?
Ei. Tuo nainen vain kompastui.
Eikö pitäisi varmistaa, ettei häneen sattunut?
Pitäisi.
- Helkkari! - Pysy tässä. Älä avaa turvavyötä.
- Oletko kunnossa? - Taisin nyrjäyttää nilkkani.
- Siihen tarvitaan jäitä. - Tyttö pitäisi viedä kouluun.
Tämä on hänen ensimmäinen koulupäivänsä.
- Otter Bayn kouluko? - Niin.
Menemme sinne. Poikani Ziggy aloittaa siellä.
Ziggy niin kuin Ziggy Stardust? Hieno nimi.
Autossa on tyttäreni Chloe. Hän häpeää tuolla minua.
- Oletko uusi Montereyssa? - Muutimme muutama viikko sitten.
Olen Madeline Martha Mackenzie.
Sanon aina Marthankin, mutta kaikki kutsuvat minua Madelineksi.
Olen Jane. Jane ei-toista-nimeä Chapman.
Pidän sinusta jo nyt.
Olet mukava ihminen. Minulla on hyvä vainu tällaisista asioista.
Ei, vaan Madeline tunki aina nokkansa toisten asioihin.
- Hyvä luoja. - Usko pois. Minä tiedän.
Tarvitsetko kyydin?
Olen kotiäiti, joten on kivaa, että tänne tulee uusi kotiäiti.
Joskus tuntuu siltä, että uraäidit ovat meitä vastaan.
Uraäidit johtokunnan kokouksineen ja Google sitä ja Yahoo tätä.
He viettävät enemmän aikaa kokouksissa kuin vanhempana.
Äiti puhuu paljon.
- Minulla on osa-aikainen työ. - Niin minullakin. Sitä ei lasketa.
Tuloraja tässä kaupungissa on noin 150000.
Työskentelen teatterissa 20 tuntia viikossa, joten olen rajan alla.
- Mitä sinä teet? - Kirjanpitoa, joten olen rajan alla.
Kun minusta tulee iso, johdan isoa levymerkkiä.
- Onko sinulla suunnitelmia? - Ei.
- Poikaa vähän jännittää. - Ei hätää.
Hän menee sinne Chloen kanssa. Se on kuin kultainen pääsylippu.
Millaista musiikkia sinä kuuntelet?
Anna kun arvaan. Bowiea.
Tarkan kuolinsyyn selvittämiseksi tehdään ruumiinavaus.
Tässä vaiheessa voimme vahvistaa, että uhrin lantio oli murtunut-
- ja että hänen kallossaan oli murtuma.
Pankaa nyt ne pyssyt pois.
Josh, laita takkisi vetskari kiinni. Nyt mennään.
Perry, auta nyt vähän.
Mitä teille on sanottu äidin ampumisesta ennen keskipäivää?
Pankaa pyssyt nyt pois. Meidän on lähdettävä. Ihan tosi.
Ensimmäinen autossa saa dollarin!
Siihen tarvitaan vain rahaa.
Olet kauhea.
Rakastat sitä, kun olen kauhea.
- Sinä olet tosi paha. - Me olemme pahoja.
Parien söpöilyssä pitäisi olla viiden vuoden raja.
Mies on häntä paljon nuorempi.
- En halua lähteä. - Onko sinun pakko?
Se on vain pari päivää.
- Hänen täytyy olla nätti. Tiedät kai. - Makuuhuoneessa.
Älä nyt viitsi.
- Nähdään sitten. - Tosi nätti.
- Hei, Madeline. - Mitä kuuluu? Oletko taas raskaana?
- Koska en olisi? Näytät upealta. - Kiitos.
- Oletko sinä...? - En. Kiva, kun luulit niin.
- Näytät upealta. - Kiitos.
Hei, Jackie. Mukava nähdä.
Gabby juoruilee. Emme pidä hänestä.
- Hei, oletko nähnyt Justinia? - Hän vilahti tästä ohi.
- Onko viini-ilta ensi viikolla? - Lähetän sähköpostia.
- En tiedä, minne Ziggy meni. - Hän kyllä pärjää Chloen kanssa.
- Renata! - Mukava nähdä sinua.
Tässä on Jane Chapman. Hän on uusi täällä.
Tervetuloa. Renata Klein. Ja tässä on Amabella.
- Kaunis mekko. - Miten kesäsi meni?
- Lapset ja leirit pitivät kiireisenä. - Sama täällä.
- Miten sinulla meni? - Liityin PayPalin johtokuntaan.
Mitä oikein ajattelin, kun hankin lisää töitä itselleni?
Hetkinen. Minulle soitetaan Hamilton-lipuista.
Nähdään siellä. Tule tapaamaan parhaita ystäviäni. Celeste!
- Koska palasit kaupunkiin? - Myöhään eilisiltana.
Et soittanut minulle. Miten sinusta on tullut entistä kauniimpi?
Kulta, katso. Madeline on tuolla.
- Vaihdetaan numeroita. - Käytät ostamaani mekkoa.
Uusi mekko, uudet kengät, uusi ystäväni. Jane Chapman.
Hän tuli avukseni, kun yritin pelastaa nuorten hengen.
Hänen poikansa Ziggy leikkii tuolla.
- Mieti. He ovat jo ekalla luokalla. - Tiedän. Ota paljon kuvia.
- Hei, Maddie. - Nathan. Hei!
Tämä tässä on Jane. Bonnie. Nathan. Skye.
- Tämä on ihana. - Kiitos. Tein sen ryhmässä.
Meidän pitäisi järjestää Skyelle ja Chloelle leikkiaikaa.
He ovat puolisisaruksia, mutta eivät näe toisiaan juuri koskaan.
Ovatko? Mitä en nyt tajua?
Meitä huolestutti, kun tytöt olivat samalla luokalla.
Se, miten se vaikuttaisi luokkadynamiikkaan.
Abby on Chloen puolisisar, joten me...
Pyydä Nathania soittamaan ja sopimaan ajoista.
- Jutellaanko hetki? - Vain pieni hetki.
Sopiiko Abigailin viikonlopun vaihtaminen sinulle?
Menemme Bonnien äidin luo, ja Abby haluaisi mukaan.
Hänellä ja Bonnien äidillä on erityinen suhde.
- Totta kai. - Varmastiko?
Jane, meidän pitäisi mennä, ennen kuin tulee ruuhkaa.
- Chloe! - Oli mukava tavata.
Tule, Zig.
Me tutkimme tapausta kaikista näkökulmista.
Käytämmekö me ihan tosissamme sanaa "murha"?
Minä oikeastaan pidän Nathanista. Tai en ihan täysin pidä-
- mutta ymmärrän sen, että hän on reilu henkilö.
Yllätyin nähdessäni hänet täällä-
- sillä hän ei ollut paikalla Abigailin ensimmäisenä päivänä.
- Bonnieko on hänen uusi vaimonsa? - Hän on se hyvin nätti.
Hän on niin nätti, boheemi ja rakastava, että joskus haluan...
Lyödä häntä päin näköä?
- Hei. - Pidät tästä naisesta taatusti.
Hyvä. Minun paikkani on pidetty vapaana.
- Hei, Tom! - Madeline! Mitä sinulle on sattunut?
Nyrjäytin nilkkani. Tule tapaamaan uutta ystävääni Janea.
- Istu tähän. - Pelastava sankarini.
Hän pelasti minut kuin ramman koiran. Ja tiedätkö mitä? Hän on hauska.
- Mukava tavata, hauska Jane. - Samoin.
Hän taisi muuttaa tänne herkullisen kahvisi takia.
Joten jos voisit tuoda... Otatko sinäkin?
Kolme kahvia. Laitako minulle oheen jotain suklaista, joka ei lihota?
- Selvä juttu. - Kiitos.
Kaikki muuttavat tänne koulun takia.
Se on yksityiskoulu kunnallisen koulun hinnalla.
Pidät siitä varmasti. Surffaatko? Onko sinulla miestä tai...?
Ei pitäisi olettaa. Poikaystävä? Tyttöystävä?
Ei aviomiestä tai kumppania. Vain minä.
- Entä Ziggyn isä? - Älä utele.
Hän ei ole kuvassa mukana. Ei ole koskaan ollutkaan.
- Mistä muutit tänne? - Santa Cruzista vanhempieni luota.
Hän on myös osa-aikainen kirjanpitäjä. Eikö olekin hienoa?
Teatterilla palkkaamme produktioon aina freelancer-kirjanpitäjän.
- Kysyn, jos heillä on sinulle töitä. - Olet tosi kiltti. Kiitos.
Tämä on Monterey. Me hukutamme ihmiset kiltteyteen.
Kuoliaaksi.
Mitä?
- Mitäkö tiedän Jane Chapmanista? - Ei mitään. Kaikki on hyvin.
Kukaan ei tiedä mitään kenestäkään.
Voit kirjoittaa sen muistiin ja alleviivata sen.
- Mitä nyt? - Kumma juttu.
Joskus uudessa paikassa tulee sellainen tunne...
"Kunpa olisin täällä."
- Mutta sinä olet täällä. - Tiedän.
Ihan kuin katsoisin ulkoa sisään.
Näen tämän elämän ja hetken, ja se on tosi ihana-
-mutta se ei aivan kuulu minulle.
- Onko tässä järkeä? - On.
- Pysytkö sinä kärryillä? - Pysyn.
- Katson sinua, ja olet tosi kaunis. - Se on totta.
En sano sitä nolatakseni, vaan se on totta.
- Sinä olet, ja niin sinäkin... - Olen samaa mieltä.
Te olette juuri oikeita. Täsmälleen oikeita.
Jostain syystä se kai saa minut tuntemaan oloni vääräksi.
- Tiedän kuulostavani hullulta. - Etkä. En kyllä tiedä, mistä puhut.
Vaikka olisit hullu, sopisit kaupunkiin loistavasti. Vai mitä?
Me rakastamme täällä hulluja ihmisiä. Tässä on sinun kuppikakkusi.
Me rakastamme täällä hulluja ihmisiä.
Pysykää siinä. Juuri noin.
Kaksi, yksi ja ylös. Hyvää työtä.
Kaikki hyvin. Mene takaisin töihin. Minä haen Skyen.
Madeline ei saa olla ilkeä sinulle. Minä tulen mukaan.
Pitäisikö hänen tukahduttaa tunteensa? Ketä se auttaisi?
"Mitä en nyt tajua?" Narttu.
Eikö hän huomaa, että se ei liity sinuun?
Emme näe asioita sellaisenaan, vaan sellaisena kuin itse olemme.
Älä viitsi. Lapset ovat samalla luokalla.
Madeline tajuaa vielä fiksuutesi. Sen jälkeen alkaa tapahtua.
Sitten vasta alkaakin tapahtua, jos en kerro hänelle vetoomuksesta.
Nathan oli kaikkien mielestä vähän kusipää, mutta mukava sellainen.
En koskaan pitänyt miehestä. Vaimosta kyllä pidin.
- Sieltä hän tulee. - Hei!
- Millaista siellä oli? - Kivaa!
Saitko sinä jo ystäviä? Sehän on tosi hienoa.
Hei, kaverit!
Minulla oli ikävä sinua.
Missä Chloe on? Chloe? Tietysti hän verkostoituu.
Haluan esitellä sinut Juliettelle. Tässä on Amabellan hoitaja.
- Hauska tavata. - Hän on ranskalainen.
Halusin tutustuttaa lastenhoitajat toisiinsa.
Jane ei ole lastenhoitaja. Hän on äiti, mutta nuori.
- Ihan kuin sinäkin olit. - Tai kuten me olimme.
- Hei, Maddie. - Hei.
Halusin puhua siitä näytelmävetoomuksesta.
Näytelmän sopivuudesta on kannettu huolta.
Onko näytelmää vastaan tehty vetoomus?
Näytelmä ikään kuin antoi Madelinelle tarkoituksen elämään.
- Allekirjoitin vetoomuksen. - Sinäkö allekirjoitit?
Saisinko huomionne?
Hän halusi olla Betty Grable. Hänestä tuli Betty Crocker.
- Chloe, tule nyt! - Ja vanhemmat myös.
Hienoa.
Meillä oli yhdessä hieno aamu-
- mutta meidän on vähän juteltava yhdestä vakavasta asiasta.
Joku satutti Anabellaa. Anteeksi. Amabellaa.
Pyydän Amabellaa satuttanutta henkilöä pyytämään anteeksi.
- Emmehän satuta ystäviämme koulussa? - Emme.
- Ja jos niin käy, me sanomme aina... - Anteeksi.
Aivan niin. Niin isot ekaluokkalaiset tekevät.
No niin.
- Satuttiko joku sinua? - Amabella, oliko se vahinko?
Vahinko? Katso nyt kaulaa. Siinä on jälkiä.
Amabella, kertoisitko minulle, oliko se poika vai tyttö?
- Se oli poika. - Mikä hänen nimensä on?
- Ehkä hän ei halua sanoa. - Lapset eivät vielä tunne toisiaan...
- ...joten Amabella ei osaa kertoa... - Emme voi jättää asiaa tähän.
Olen pahoillani.
- Onko hän kunnossa? - Saamme sen kohta selville.
- Näitkö sinä, mitä tapahtui? - En.
Amabella, voisitko osoittaa poikaa, joka satutti sinua?
Oletko tosissasi?
- Tämä poikako? - Ei, vaan tuo.
- Hänkö? - Niin, hän yritti kuristaa minua.
- En minä sitä tehnyt! - Sinun on vain pyydettävä anteeksi.
En minä tehnyt mitään. En tehnyt.
Oliko se varmasti tämä poika?
Olisiko hän voinut erehtyä?
- Pyytäisitkö anteeksi Amabellalta? - En se ollut minä.
- Ziggy, katso minua. - Ihan totta.
Haluaisimme vain kuulla anteeksipyynnön.
- Ziggy ei valehtele. - Amabella puhuu varmasti totta.
- Uskon poikaani. - Tietenkin.
Tämä ei taida olla paras tapa hoitaa tätä asiaa, joten...
Nyt olemme kuitenkin tässä, joten lapsen on syytä ottaa vastuu.
Hänen on nähtävä, että teoista on seurauksia.
Pikkupojat eivät enää saa satuttaa pikkutyttöjä.
Emme halua kasvattaa kiusaajia. Meidän ei tarvitse esittää mitään.
Ei se mitään. Minä uskon sinua.
Voisitko käskeä poikaasi pyytämään anteeksi?
Hänen ei tarvitse pyytää anteeksi, koska hän ei tehnyt sitä.
Järjestämme tapaamisen myöhemmin ja käsittelemme asian.
- Tämä ei käy päinsä. Mennään. - Kiitoksia kaikille.
Hän valitsi väärän pikkutytön kuristettavakseen.
Ziggy, näetkö hänen kaulansa?
Jos vielä kosket tytärtäni tuolla tavalla, joudut vaikeuksiin.
Anteeksi vain. Nyt olet itse pojalle anteeksipyynnön velkaa.
Taistelulinjat vedettiin siinä.
Visailuilta ei ole ennen päättynyt verenvuodatukseen.
Miten hän kehtaa puhua lapselle noin.
Eikö oppilailla ole jotain oikeuksia? Celeste oli ennen asianajaja.
Eikö ekaluokkalaisilla ole oikeusturvaa?
- Häntä ei rangaista... - Mutta hän saa kiusaajan leiman.
Minun mielestäni tästä ei kannata tehdä isoa juttua.
Harper Stimson. Hei.
Jane ei sopinut tänne. Hän oli kuin Barneysin eteen pysäköity Prius.
Oli virhe antaa ihmisten kilpailla, mutta ei se ollut syy kuolemaan.
- Hei, Celeste. Mitä Perrylle kuuluu? - Hyvää, kiitos.
- Jos siitä on apua... - Et kysynyt Edin kuulumisia.
Anteeksi. Renata on yksi parhaista ystävistäni-
- joten jos voin jotenkin toimia sovittelijana tässä asiassa...
Kiitos tarjouksesta, Harper.
Kerron varmasti kaikille, että Renata on paras ystäväsi.
- Yritän vain auttaa. - Varmasti.
- Tästä voi tulla ikävä juttu. - Antaa sen vain unohtua.
Mikään ei unohdu, jos Madeline sekaantuu asiaan. Se vain pahenee.
Päänahassa oli 4 x 3:n kokoinen viilto-
-joka sijaitsi takaraivolohkossa.
Päässä oli myös mustelma sekä subgaleaalista verenvuotoa-
- ja lisäksi nesteeksi muuttunutta aivoainesta.
Siellä oli paljon verta.
Chloe. Kiitos.
Opettaja ei olisi voinut hoitaa tilannetta huonommin.
"Voitko osoittaa poikaa, Amabella?" Ihan käsittämätöntä.
- Jane on kai rikkinäinen ihminen. - Mistä niin päättelet?
Sellaiset ihmiset vetävät sinua puoleensa.
Jopa Celeste. Hänessä on jotain vahingoittunutta.
En kysynyt sinulta, eivätkä rikkinäiset ihmiset kiehdo minua.
Haluan auttaa apua tarvitsevia ihmisiä. Ei se ole mikään vika.
Näen tuon ilmeen.
On kamalaa tulla syytetyksi sellaisesta ekana koulupäivänä.
Voitko kuvitella mitään kamalampaa?
Kenties kuristetuksi tuleminen.
Mustelmat paranevat. Huono maine voi kestää eliniän.
Eivätkö pahoinpitelyn uhrit kärsi henkisistä vammoista elämänsä ajan?
Onko sinulla tiedossasi jotain viimeaikaista tutkimusta aiheesta?
- Älähän nyt. - Mitä?
Kyllä sinä jotain tarkoitit. Sinä sanoit "älähän nyt".
Tarkoittiko se jotain vai oliko se automaattinen reaktio?
- Äidillä oli huono päivä. - Älä sinäkin aloita.
- Olen sinun puolellasi. - Se oli automaattinen reaktio.
Hän taisi tarkoittaa, että ruokapöydässä ei saa tapella.
Tappelimmeko me? En tajunnutkaan.
Olimme aloittamassa. Kysyit mahdollisesta tutkimuksesta.
Opin asiasta Bonnien itsepuolustus- ja hyvinvointikurssilla.
Hänen nimensä mainitseminenkin saa sinut kireäksi.
Joten Ed sanoi "älähän nyt", jotta emme alkaisi tapella.
Tiedätkö, mitä Bonnie teki tänään?
Hän allekirjoitti vetoomuksen Avenue Q:n kieltämisestä.
Eikö se olekin se näytelmä, missä nuket kiroilevat?
Se on itse asiassa näytelmä, joka sinun pitäisi nähdä-
- koska se käsittelee nuoria, jotka ovat pettyneet elämään.
Tyhjät tulevaisuudenlupaukset ovat tuottaneet nuorille pettymyksen.
Näen sen kaiken täälläkin.
Mitä minä sanoin?
Katsokaa minua. Katsokaa kameraan.
Olette tosi kärsivällisiä.
Iso hymy. Näyttäkää minulle iso hymy.
Juuri noin. Vielä kerran.
Katsokaa tänne ja hymyilkää. Yksi vielä. Katso kameraan.
Katsokaa minua. Menkää vähän lähemmäs toisianne.
- Äiti, leikitäänkö vihaista majavaa? - Ihan kohta. Otan vielä yhden kuvan.
- Vihainen majava nappaa sinut. - Niinkö? Toivottavasti ei.
Vihainen majava on palannut! Ja se on nälkäinen!
- Se haluaa äiskän majavaa. - Lopeta.
Hän on herkullinen! Otetaan tästä haukkaus.
Etkö sinä lähtenytkään Wieniin?
Lähden minä, mutta menenkin vasta huomisella lennolla.
Huomenna on ensimmäinen koulupäivä. En voi jättää sitä väliin.
Kiitos.
Olen samaa mieltä Thean kanssa.
Yli nelikymppisten ei pitäisi söpöillä.
Viime viikolla hän kuori perunoita kodittomien yömajassa.
Eikä hän lakannut puhumasta siitä, miten hienoa osallistuminen oli.
Täällä hän valittaa, jos pyydän kattamaan pöydän.
Mutta annas olla, kun kuoritaan yksikin peruna Bonnien kanssa.
Bonniella on positiivinen vaikutus.
Pitäisikö Abbyn olla ennemmin polttamassa ruohoa kavereiden kanssa?
Minusta tuntuu kuin kumpikin heistä olisi katoamassa.
Olisit nähnyt Chloen tänään. Hän marssi kouluun kuin lapsinainen.
Hän ei kääntynyt katsomaan taakseen. "Heippa, äiti. Nähdään taas."
He kasvavat ja ovat pian poissa.
Sitten olemme kahden ja aloitamme uuden luvun elämässämme.
Sinulla on muutakin elämää. Sinulla on yritys.
Ja minulla ei ole. Olen äiti.
Tämä on minun universumini, ja juuri nyt se on hajoamassa-
- koska vanhin tyttäreni viihtyy ennemmin äitipuolen seurassa.
Et sinä heitä menetä. Tiedät sen kyllä.
Ajattelin, että jonain päivänä Nathan saisi kärsiä.
Että jostakin syystä Abigail rakastaisi minua enemmän.
Nathan ei kuitenkaan ole joutunut maksamaan mistään.
Nyt hänellä on Bonnie, joka on nuorempi ja seksikkäämpi.
Häneltä saa varmasti mintunmakuisia luomusuihinottoja.
Abigail tykkää kaveerata isänsä kanssa.
Nathan sai kaiken. Hän voitti.
Näin lohdutuspalkinnon näkökulmasta...
- ...me vielä riitelemme tuosta. - Ei, ei, Ed.
- Ei kuitenkaan tänään. - En tarkoittanut sitä sillä tavalla.
Olet parasta, mitä minulle on tapahtunut. Älä kuvittelekaan muuta.
Minun on vain täysin mahdollista...
- ...rakastaa sinua sydämestäni ja... - Olla rikki exäsi takia.
Tule tähän.
Onko kaikki hyvin?
On.
Minusta ei pidetä.
- Mitä sanoit? - Minusta ei pidetä.
Ei se ole totta, kulta.
On yksi asia tulla vihatuksi, koska uskaltaa tehdä uraa...
Mutta katso nyt tätä.
Katso nyt elämäämme. Millainen ihminen valitsee työn?
Ei ainakaan äiti millään hyväksyttävillä standardeilla.
Olisitpa nähnyt, miten minua katsottiin tänään. Hyvä luoja!
Sinä ainoana aamuna, kun en mene toimistolle-
- vaan lähden tyttären mukaan koulun tutustumispäivänä.
Sitten jouduin puolustamaan häntä, kun häntä pahoinpideltiin.
Joten kyllä, kyllä minä reagoin siihen.
Aivan kuten kuka vain äiti reagoisi.
Sitten minua halveksuttiin.
Varmasti on varsinkin naisia, jotka paheksuvat sinua.
Olet kaunis, menestynyt, ja taloudellisesti itsenäinen.
Kuulut koulun toimikuntaan ja akvaarion johtokuntaan.
- Eikö niin? - Niin.
Totta helvetissä.
Ja jotta asiat olisivat vieläkin pahemmin-
-olet uskomattoman seksikäs.
Naiset. Haluatte aina, että ystävät kadehtisivat teitä-
- mutta luoja paratkoon, jos sitä tapahtuu liikaa.
Äiti oli kaamea, mutta tyttö vaikutti olevan kunnossa.
- Mitä nyt tapahtuu? - En tiedä.
Opettaja sanoi, että meidän pitäisi vain antaa asian olla.
Niin me kai sitten teemme.
En silti ymmärrä, miksi halusit muuttaa sinne. Ja vielä yksin.
Minulla on ystäviä. Täällä on itse asiassa ystävällistä väkeä.
Kaikki tarvitsevat perhettä. Minusta sinun pitäisi palata.
Onko tästä puhuttava joka ainoa kerta?
Menen katsomaan Ziggyä.
Jeesus sentään.
- Haloo. - Hei, äiti. Olen pahoillani.
Rakastan sinua.
Hei, kulta. Anteeksi, että herätin.
- Olenko minä pulassa? - Et tietenkään ole.
Kai sinä luotat minuun? Ja minä luotan sinuun.
Koskitko sinä sitä tyttöä? Ei se mitään, jos koskit.
- Ziggy? - En.
Hyvä on. Minä uskon sinua.
Miksi tyttö sanoi, että minä tein sen?
En tiedä. Ehkä hän oli hämmentynyt. Hän varmaan luuli väärin.
- Saanko minä yhtään ystäviä? - Tietysti saat, rakas.
Saat tosi paljon ystäviä.
Tulehan tänne.
Niin?
Meidän on puhuttava tasokokeen lisäopetuksesta.
Sinun tuloksesi eivät ole tarpeeksi hyviä ja...
Koko collegejuttu on kuin huijausta. Varsinkin humanistisella puolella.
Sitä lukee Homerosta neljä vuotta ja käteen jää vain kamalasti velkaa.
Teen yhden asian selväksi. Sinä menet collegeen.
- Ed ei mennyt, ja hän pärjää hyvin. - Hän opiskeli tietokonealaa.
- Haluatko sinä samaa? - Ei isäkään käynyt collegea.
Hänkin tuntuu olevan tyytyväinen, mitä uraan tulee.
Ei nyt jätetä Bonnieta tästä pois.
Eikö hänen maljansa olekin ylitsevuotavan täynnä onnea?
Ja ihan ilman yliopistotutkintoa.
Ikävää, että vihaat Bonnieta. Minä en siihen pysty.
En minä vihaa häntä. Eikä tässä ole kyse isästä tai Bonniesta.
Kyse on sinun tulevaisuudestasi.
Menestyksen mittapuuna voi käyttää muutakin kuin rahaa ja työuraa.
En väitä tietäväni kaikkea maailman holistisesta ihmeestä.
Tämän kuitenkin teidän varmaksi, Abigail.
Ihmisen täytyy olla itsenäinen ja kyetä elättämään itsensä.
Sain sinut hyvin nuorena.
"Lapsen kasvattamiseen tarvitaan kylä" pätee vain tietyssä määrin-
- koska parhaimmatkin suunnitelmat voivat mennä pieleen.
Silloin on oltava vahva, itsenäinen, koulutettu ja vahva nainen.
Sanoit vahva kahdesti.
Muistutat nyt avaruusolentoa.
Voinko minä...?
Älä.
"E niin kuin Ernest, joka tukehtui persikkaan."
"F niin kuin Fanny, jonka iilimato imi kuiviin."
Niin käy, kun menee rannalle ilman minua tai äitiä.
Se on kiellettyä. Siellä on liikaa iilimatoja.
Ei siellä viimeksi ollut.
Ei tietenkään, koska minä olin siellä. Ne pelkäsivät minua.
Etkö huomannut? Aina kun menemme rannalle, minä pelotan ne tiehensä.
Teen sen röyhtäilyvoimillani.
- Haluatko kuulla salaisuuden? - Minkä?
Oikeastaan saan supervoimani äidiltä.
Etkö usko? Mitä söimme päivälliseksi pihvin kanssa tänään?
- Äidin pinaattisalaattia. - Äidin pinaattisalaattia.
Tämä on huippusalaista. Sopiiko?
"G niin kuin George, joka maton alle tukehtui."
"H niin kuin Hector, jonka roisto listi."
- Pelästytit minut. - Anteeksi.
Nuo ovat hyviä.
Pojat mainitsivat, että jotain pikkutyttöä sattui tänään.
Renata Kleinin tytär. Ei hän loukkaantunut, hän vain...
Katso tätä. Voisivatko he olla enää suloisempia?
Tuo taitaa olla suosikkini. Sormesi on hyvä siinä.
Postaa se. Kaikki taatusti tykkäävät siitä.
Mitä sen tytön kanssa tapahtui?
- Yksi poika yritti kuristaa häntä. - Oletko tosissasi?
Kukaan ei nähnyt sitä, mutta tytön kaulassa oli jälkiä.
- Kuka poika sen teki? - Se oli uusi poika. Ziggy.
Hän vaikutti tosi mukavalta.
Tapasin pojan äidin, ja hän oli oikein ystävällinen.
Meidän pitäisi käskeä Joshia ja Maxia pysymään kaukana siitä pojasta.
- En usko sen olevan tarpeen. - Jos poika on väkivaltainen...
- Ei hän ole. - Mistä sinä sen tiedät?
- Hän saattaa olla syytön. - Tai syyllinen.
Pojat eivät saa sekaantua vääriin piireihin.
- He ovat 6-vuotiaita. - He eivät tapaa sitä poikaa.
Olet naurettava.
- Pojat pysyvät erossa siitä lapsesta. - Päästä irti.
Jos en voi olla suojelemassa heitä, sinun on tehtävä se.
Pyysin sinua päästämään irti.
Onko tuo kappale siitä nukketeatterista?
On, mutta se on paljon enemmän kuin nukketeatteria.
Eikö näytelmä olekin sinulle tärkeä?
Pyydän Bonnieta aloittamaan uuden vetoomuksen sen puolesta.
Oletko sinä kunnossa, äiti? Et kai ole kuolemassa tai jotain?
En minä ole kuolemassa. Mistä sinä sellaista keksit?
Vaikutat hieman huteralta.
- Onko sinulla runsaat kuukautiset? - Ei ole.
Kukaan ei kerro... että lapsensa menettää.
Niin kaunis ja ihana kuin nyt oletkin-
- se pikkutyttö, jonka hiuksista selvitin takkuja-
- ja joka ryömi sänkyyni nähtyään pahoja unia, on poissa.
Siksi minusta tuntuu vähän...
Ja kun siihen lisätään se, että siskosi aloitti ensimmäisen luokan...
Menetän lapseni.
Sitä on kai lääketieteellisesti verrattu runsaisiin kuukautisiin.
Olen aina lapsesi.
Bonnie on kuin ystävä.
Joskus jopa paras ystävä, mutta olen tyttäresi, ja sinä olet minun äitini.
Älä itke, äiti.
- Älä itke. - Anteeksi.
Pidä hiuksesi poissa kauniilta kasvoiltasi.
Kai voin yhä kutsua sinua vauveliiniksi?
- Et julkisesti. - Selvä.
Voi ei. Ei kai toinenkin! Mene takaisin nukkumaan.
Tykkään tuosta kappaleesta. Soitetaanko yhdessä?
Tutkimme tapausta henkirikoksena. Epäiltyjä ei vielä ole.
Uskon, että olemme puhuneet asiaan liittyville henkilöille.
Voi Ziggy. Kulta.
- Mitä me teemme? - Sinä kävelit taas unissasi.
Aloitamme haastattelun. Panen käsilaukkuni tähän.
Sanoin, että kyseessä eivät olleet vain äidit.
- Myös isät. - Varainkeruujuhlat ovat sellaisia.
Ei uroskarhuja tarvitse varoa, vaan naaraita.
Kerro Celeste Wrightista.
Jonkin täytyi olla pielessä. Niin elegantti, niin ailahteleva.
- Madeline Mackenzie. - Mikään ei unohdu...
...jos Madeline sekaantuu asiaan. Se vain pahenee.
Renatan tiimi Madelinen tiimiä vastaan.
Taistelulinjat vedettiin siinä.
Käytämmekö me ihan tosissamme sanaa "murha"?
Suomennos: Eeva Heikkonen www.sdimedia.com